- Blænd ham! - Liderbuk!
Stik hans øjne ud!
Plankestryger!
Krads hans øjne ud!
Jeg kan intet se. Jeg kan intet se!
Satans!
Hvor er lyset?
Jeg er blind. Jeg er blind.
Jeg er blind!
Mine øjne. Mine øjne!
Luk øjnene op, dit fjols!
- Hvem råber? - Det er en blind mand!
Hvem lytter til en blind, der råber?
- Blændet. Mørke. - Luk øjnene op, dit fjols!
Mil...
...efter mil...
...og atter mil...
...af malet mørke...
...oplyst af sporadisk lys...
...hvis man er heldig.
Luk øjnene op, dit fjols!
Mil...
...og atter mil...
...af malet mørke.
Tomhed, stilhed...
Har du det godt?
Gudfader!
Var det kun et mareridt? Er jeg vågen nu?
Jeg så natten.
Jeg så...
...ind i det uendelige mørke. Jeg så mørket...
...og iagttog natten. Jeg så natten.
Du drømte bare.
- Virker jeg blind? - Det var et mareridt.
Kan jeg virkelig se dig, Hendrickje?
Hendrickje med det røde blod?
Jeg ved, at dit blod er rødt.
Dine øjne er blå, ikke? Jeg tror, at dit pis er gult?
Vær stille. Lad mig hente noget at drikke.
Hvordan ville du beskrive farver...
...hvis du var blind?
Hendrickje...
Beskriv farven rød for en blind person.
- Du gjorde det lige. Blodets farve. - Det er tykt ved berøring.
Man føler det ved berøring. Rødt er føleligt.
Og varmt. Når det kølnes, så stivner det.
- Hvad er gult? - Solen?
Gult lugter. Man kan lugte sig til det.
Gult er tyndere end rødt, mere transparent. Rødt er statisk, fast.
Gult er i konstant bevægelse. Det kunne være en væske.
Friskt øl.
Urin. Pis.
Det lugter ikke slemt i starten, men så lugter det afskyeligt.
Tag tøj på. Alle venter på dig.
- Ineke er gravid. - Igen?
- Du har mælk i skægget. - Jeg har ikke et rigtigt skæg.
- Claus er umættelig. - Så burde du anlægge et.
- Succesfulde mænd har skæg. - Sanza, saml dukken op.
- Jeg vil være umættelig og rig. - Så anlæg et skæg.
Du er umættelig. Du kunne være rigere.
Hendrickje, hold op med at synge!
- Det er godt for barnet. - Hvor ved du det fra?
- Hvad er ellers godt for mit barn? - Mælk.
Litervis af frisk mælk fra en frisisk amme.
Hvis Saskia ikke ammer, så må Hendrickje amme.
Rembrandt, var ikke så grov. Pigen er ikke en kvinde endnu.
- Jeg har mælk nok til ost. - Der er studerende til stede!
De er her for at lære.
- Du kan ikke amme selv. - Selvfølgelig vil jeg det!
Du er gammeldags, Geertje. Vi lever jo i 1600-tallet.
Kvinder må godt ryge, skrive, udveksle breve med Descartes -
- bære briller og fornærme paven og amme.
Hvis man finder en mand, der betaler det første og gør det sidste.
Geertje er ikke gammeldags. Hun har strømpebånd under knæet.
- Hvorfra ved du det, Hendrickje? - Fordi hun er meget observant.
- Saskia, hvad har du der? - Mine regnskaber.
- Kvinder har ret til at ryge... - Udveksle breve med Descartes...
...bære briller og fornærme paven og amme...
...og handle med højbårne mænd. - Jeg er højbåren mand.
Visscher har en liste. Tolv interesserede officerer.
- Jeg gør det ikke. - Jo, du skal. 60 gylden for hver.
- Nej, det er for lav en pris. - Du skal! Det er 720 gylden!
Jeg har travlt. "Ecce Homo" frem til maj.
"Håndvaskningen" -juni, "Skt. Veronica" - august.
- Du er efterspurgt. - Og så reproduktioner af dem.
Med gyldne engle. Jeg mangler en gylden engel.
- Du kan være Maria Magdalena. - Hun var ikke gravid.
- Hendrickje kan spille engel. - Er du gravid?
- Engle bør være jomfruelige. - Men jeg er jomfru!
At male soldater vil gøre mig blind og fingerløs.
Min bror og far mistede deres til det hollandske artilleri.
Ikke fordi de blev beskudt, men fordi de selv skød.
At male smilende soldater er kedeligt og nok skidt for øjnene.
Ingen har affyret en musket i vrede -
- men alle har de hevet den spanske konge i skægget!
Vores kaptajn Piers Hasselburg og vores løjtnant Jean Egremont.
Van Rijn. De fortalte, at Deres far var møller, som min.
- Vi er mennesker af vinden. - Som altid blæser den anden vej.
- For at kunne sejle, hvorhen vi vil. - Så vi bagefter kan sejle hjem...
...med god profit.
- Mange tak. - Det var så lidt, frue.
Jeg er soldat, men min far var blomsterhandler i Paris -
- men nu da Amsterdam ikke er belejret af spaniolerne -
- ligger mine interesser i blomster.
Møller, blomsterhandler, soldat.
Det går vist ned ad bakke for republikken.
- Men nu har vi en chance. - Et påskud til et gruppeportræt.
Fordi Mary Stuart er i Amsterdam, den engelske konges datter.
Monarkier i problemer sender deres kvinder for at tigge.
Den engelske konge risikerer at miste sin trone.
Hans datter er her for at bede om lån.
- Og pantsætte kronjuvelerne. - En desperat situation.
Nej. Hun ved, og selv vi ved -
- at der er mange her i Amsterdam, der står klar til at hjælpe hende -
- til gengæld for anseelige profitter til dem. Os.
Hvordan vil det gavne Dem?
Jeg vil have en plads ved hoffet som musiker og komponist.
Min fætter, Rubens protegé, Van Dyke er ved Westminster.
Vi må håbe, at kongen vinder... De er Amsterdams fanebærer?
- Deres mål lyder ikke patriotiske. - Patriotisme er ustadig møntfod.
Hollændere udenlands er ikke som hjemme.
De kan drage til England. Kongen har et portræt af Deres mor.
Min søn Carl. Hans mor samler Deres malerier, min søn tryk.
Min mor købte Deres maleri "Steningen af Skt. Stefan".
Uli!
Jeg tager 80 for fuld længde. Bliver din profit så større?
Vær mere taknemmelig. Jeg anbefalede dig.
Jeg er en ærlig forretningsmand, selv når jeg er uærlig.
Gavner det mig, så gavner det også dig. Forhøj prisen!
- Inklusive dit honorar? - Jeg forventer intet ekstra.
De dage er forbi, tror jeg, føler jeg, ved jeg, er jeg sikker på.
Min kære fætter, du lovede mig en dygtig mand -
- og som du ser, har jeg fået ham.
Han bor i mit køkken med tjenere fra Leeuwarden omkring sig.
Jeg har hans reproduktion i min mave.
Du lovede, at når du fangede ham med mit smil og min krop -
- at jeg ville tænke på dig og på mig selv.
Derfor forlod Rembrandt dig, gennem mig, på din anbefaling.
Du havde gavn af denne lille landbyboer -
- i otte lønsomme år -
- tid nok til at skabe en mindre formue.
Nu er det min tur til at skabe mig en mindre formue.
Til min søn.
Og du skylder os vist stadig penge.
Rembrandt, lad mig præsentere vores sergent, Rombout Kemp.
Forstander for børnehjemmet Resselwart.
Vi er naboer i Breestraat.
Vil De bidrage? Mange blev forældreløse i den spanske krig.
Så må de være godt oppe i 30'erne nu...
Vi er seks administratorer. Som nabo vil De måske deltage?
Vi kan bruge et gruppeportræt til at minde os om vores pligter -
- og muligvis også til at minde Dem om Deres pligter?
Jeg vil være Deres befalingsmand.
Er De klar, hr. Kunstner?
Læg an.
Skyd!
Rembrandt! Hun er ved at besvime!
Hent vand!
Saskia!
Se dem. Forbandede borgere, der måber og ler, stoltserer og poserer.
Jeg kan gøre det bedre.
Der er Benjamin. Han havde en attraktiv kone.
Smilehuller og lokker overalt.
Han havde blærebesvær. Vi måtte stille en natpotte hos ham.
- De ser så stive ud. - De ligner sammensvorne.
- Eller endnu værre: Lommetyve. - Pædofile, mordere.
- Hans hoved er for stort. - Det var kunstnerens hensigt.
Han brød sig ikke om ham eller hans person og latterliggjorde ham.
Ikke nok til at ødelægge sit ry, men nok til at ødelægge hans.
Kunstnerens arsenal: Smiger, ros, fornærmelser, anklager.
- Vil De gøre det samme? - Det afhænger af...
Af hvad?
Prisen, vores venskab -
- lysets vinkel, lugten fra hans armhuler, hans kones skønhed.
Om jeg har spist eller drukket -
- om han har været i Cádiz eller har store fødder.
Kontekst, kontekst, kontekst.
Jeg vil gerne se Dem gøre det. Jeg synes, at De burde.
Synes du det?
Siger drengen det, så gør jeg det! Nej, men jeg gør det ikke gratis.
Jeg vil have 100 gylden for fuld længe, halvdelen på forskud.
Hvad fik Van der Helst for det her?
Otte i hel længde for 100 stykket, seks halve for 50 stykket -
- 11 torsoer for 25 stykket -
- hvilket bliver 1.375 i alt.
Han burde trække 100 for anden, 50 for det vulgære drikkehorn -
- og 25 for den tørre ranke.
De vil sikre sig, at du ikke har noget valg, Rembrandt.
De har allerede reserveret en plads til dig.
De har allerede sat dit navn på.
Jeg vil skitsere alle først. Ingen lange rækker af pompøse ansigter.
Jeg har andet at lave først. Jeg vil have ni måneder.
Så lang tid tager det at lave et barn og også at male en hel hær.
- Et barn? Højst ti sekunder. - Måske for dig.
Med de rette smilehuller og lokker tager det mig fem sekunder.
Det er mig og Saskia.
Saskia Van Uylenburgh, Hendricks kusine.
Hendrick var min kunsthandler og mæcen i otte år.
Hvordan hun var?
Hun var min kunsthandlers kusine, og vi vidste, hvad vi lavede.
En forretningsaftale inden for familien så at sige.
Et dynastisk ægteskab.
Hun var 20, da jeg mødte hende. Og jeg var 25.
Jeg må tilstå, at jeg ikke var så betaget af hende i starten.
Lidt vag, tænkte jeg.
Hun var udmajet, og hun talte med dialekt.
I hvert fald efter min mening.
Hun smilede ofte skævt.
Hun spiste altid mandler, som hun havde i en lomme.
Muligvis i sit undertøj nær huden og...
Det kan have været lidt æggende. Fra armhulen og lige ind i munden.
Vi mødtes første gang i en kirke. Den gamle kirke i Amsterdam.
Man plejer ikke at tænke på armhuler i kirken.
Hun sagde: "Hvordan snurrer vindmøllerne i Leiden?"
Nå, hvordan snurrer vindmøllerne i Leiden?
Frække ko... Jeg svarede: "Lige så godt som i Friesland."
"Det blæser lige så meget i Leiden som i Leeuwarden" -
- "som ud af enhver møllers røv." Hun grinede skævt igen.
Så vidste jeg, at vi kunne blive to om en eller anden sjofel spøg.
Kors, hvor havde hun store fødder -
- og desuden, må jeg tilstå, en dejlig fast lille bagdel.
Vi giftede os, og det fungerede.
Vi morede os.
Elskede hun mig?
Det ved jeg ikke.
Elskede jeg hende?
Det ved jeg ikke. Hun var mere som en slægtning.
Næsten som en søster, som jeg lovligt gik i seng med.
- Hvordan vokser børn i din familie? - Som tulipaner.
- Lad os lave et barn. - Udmærket.
- Hvad mener du? - Det, jeg sagde.
- Kald på Geertje. - Lad mig se.
Nej, du vil ikke se!
- Lad mig tegne dig. - Nej, du må gå. Det her er privat.
Er jeg bare et påskud for en forbasket tegning?
Det er vores barn!
Jeg og mit blodige strakte køn er ikke et påskud for et maleri!
Som så ender i en kunsthandlers vindue!
Min krop i tusinder af reproduktioner over hele Holland!
- Hvad? Du mener Europa. - Fanden tage dig og dine malerier!
Tag dine ting og forsvind!
Vi giftede os for at få børn og for at gøre hendes fætter rig.
- Og også hende og jeg. - Ja? Vi manglede penge.
Hun var god til bogføring, dygtig med tal.
- Geertje, tag dig af hende. - Ud, din stinkende dværg!
- Tag min hånd, Geertje! - Jeg betaler!
- Vi manglede penge. - Og skabe en rar, tryg...
...og yderst bekvem hollandsk forretningsaftale.
Hun var en fantastisk partner.
Lort. Lort!
Jeg vil ikke miste hende, og jeg vil for fanden ikke bede.
Der findes ingen engle og åbenbaringer.
Den slags forbandede ting sker over hele Amsterdam lige nu.
Gud...
Hvad laver du? Du vil da ikke springe?
Nej.
Jeg er en engel.
Det siger de da, når jeg danser for dem i min engledragt.
Engledragt?
Som da jeg kom til verden ...uden tøj.
Bortset fra at jeg er ni år gammel nu.
Jeg er ni, men jeg fylder snart ti.
Måske elleve.
Jeg kan endda være tolv eller ældre.
Horatio siger, at det ophidser dem.
Er jeg en kvinde, eller er jeg stadig en pige?
Hvad tror De?
Jeg tror ikke, at jeg er en kvinde. Jeg har trods alt ikke blødt.
De siger, at så snart man bløder, så bliver man en kvinde.
Man er ikke et barn mere, og man kan være hos mænd.
Tit bliver de utålmodige og skærer, så man begynder at bløde.
Jeg er næsten lige så gammel som min mor, da hun døde.
Hun sprang fra Westerkerks tag.
Hvad lavede hun deroppe?
Iagttog natten, antager jeg. Som Dem.
De siger, at børn skabes deroppe blandt stjernerne i himlen.
Men det er ikke sandt.
Fædre skaber børn.
De er derude et sted og gør det.
Mellem benene.
I gaderne.
I Kerkendam, på Kloosterstraat, i Doelenplein.
Så tager mødrene dem med til huset nedenunder.
Jeg bor nedenunder.
Det er faktisk ikke så slemt.
De fleste børn dør og farer til himmels. Det tror jeg da.
Så det er mindre svært, end De tror.
Husk det.
Det lover jeg.
Hvorfor er Deres hænder røde?
- Det ligner blod. - Det er kridt. Jeg har skitseret.
Hvad kigger du på?
Natten. Jeg betragtede natten.
Jeg ser kirker...
Derovre i den kirke -
- vil din kone blive begravet.
Hvor ved du det fra?
Og derovre i den kirke -
- vil De blive begravet.
Hun bliver der, og De forsvinder.
Mener du det?
Ja.
- Er du en dødsengel? - Nej.
Jeg er Fødslens engel. Det siger Kemp.
Fødslens? Er det sandt? Rombout Kemp?
Jeg kommer med børn.
- Hvis børn? - Jeg kan give Dem et, hvis De vil.
Kan du? Hvordan?
Hvor meget vil De give mig?
Det kommer an på.
Pige eller dreng?
- Giv mig en dreng. - Så bliver Kemp glad.
Han tager mere for en dreng. Hvad vil De kalde ham?
Disse børn har ingen navne, og det er jo vigtigt til dåben.
Jeg har overvejet Titus.
Som De vil, men De skal passe godt på ham.
Børn skal altid forsørges livet ud.
Hvad hvis De mister synet og bliver blind?
- Hvad sker der så? - Sagde du Rombout Kemp?
Ja, det gjorde jeg. Han er min far.
Mange tak. Hør efter, mine damer.
- Tak. I kan forlade os nu. - Lad os skifte lagener.
Lad dem være. Det er blod, kridt. Os.
Geertje.
Tak.
Vi er forældre nu.
Endelig kan vi være alene.
Stop! Hold den romerske gestus et øjeblik.
Vi vækker barnet.
- Det er fødslen i Betlehem, ikke? - Jeg bestemmer scenen.
Det kan være kongernes besøg, men drengen hedder nu Titus.
- Det er ikke et jødisk navn! - Pompejus?
Cæsar?
Antonius? Augustus?
Ikke ringe.
Hold den et par minutter mere.
Dronningen. Jeg er dronningen.
- Er det klogt? - Jeg gav hende noget at drikke.
- Forbandet uansvarligt! - Hun fejrer det. Lad hende være!
Hun er nyforløst, barnet er sygt, og du beruser dem.
Jeg ville se, hvad du lavede, men der er sådan et uvæsen her.
Forsigtig, han har lige spist. Han kan godt gylpe.
Hasselburg, tillad mig at præsentere -
- Titus Van Rijn.
Kunstnersønnen.
Carl, hold ham. Han vil ikke bide dig eller skide i dine hænder.
Men han gylper måske på din skulder.
Sådan.
Se ham.
Vagabonder, tiggere, Amsterdams pak. De kan ikke være romere.
Er det, hvad vi forestiller? Var der romere i Betlehem?
- De var overalt, som nu! - Jeg spiller ikke romersk katolik!
Ingen ville tage dig for en katolsk romer, din sølle rad!
De kan være den hollandske milits. Lad dem vifte med flag og spyd.
Lad romerne blive Amsterdams musketerer.
Tag en pause, ynkelige rakkerpak! Giv dem øl i køkkenet.
Carl, giv mig min søn.
Tag din far med og vis ham min rustning.
Jeg kunne udruste et helt regiment.
- Jeg vil ikke gøre det her. - Du fejrer din søns fødsel...
...og fylder den med soldater. Du er godt på vej til at tage opgaven.
Der mangler kvinder i maleriet! Vil du hjælpe?
Nej tak. Al den skryden, dårlig ånde og usle spøgefuldheder.
- Og nap i måsen. - Nap i måsen? Hvem vil have et?
Hold op!
Nej, put ikke hånden derind. Jeg bløder stadig.
- Det er normalt efter en fødsel. - Til en vis grænse.
- Vi har krydset den grænse. - Der er gået to måneder.
Du burde være ved at komme dig. Hvad er der sket med vores sexliv?
Hvor er de rosenrøde kinder? Den kyssevenlige bag.
- Jeg er træt af at onanere. - Så find dig en hore!
Jeg lækker.
Min livmoder er ikke kommet sig.
- Lad mig afgøre det. - Hold op.
Saskia!
- Herregud, Saskia... - Se, hvad du gjorde! Hent Geertje.
Hold op med at tænke med din pik og hent Geertje!
Tåbe, ud herfra!
Til helvede med maleriet! Pis! Pis!
Forbandede lort!
Hvad laver du heroppe?
Tilgiv mig...
Jeg kunne kun finde en pige til Dem.
Se.
For Guds skyld. Pas på, at du ikke falder.
Er hun ikke sød?
Jeg havde engang to døtre. De hed begge Cornelia, men døde.
Jeg regner med, at de er i himlen.
Måske kommer disse også snart derop.
Kun halvdelen af pigerne overlever og en fjerdedel af drengene.
Min søster og jeg gør vort bedste, men da vi ikke er kvinder endnu -
- kan vi ikke amme dem. Det er, hvad de egentlig ønsker.
De plejer at dø, fordi de mangler en mor.
- Hvor fik du dem fra? - Nedenunder.
- Hvor? Jeg bor dernede. - I kælderen. I nabohuset, faktisk.
Egentlig tre huse væk, for tagene er bygget sammen.
Min søster plejer at hjælpe mig.
Hun tager sig af drengene og jeg mig af pigerne.
Så har vi Horatio og Dirk, men de passer ikke børnene.
De vil være soldater.
Horatio bliver sikkert soldat.
Han lærer at skyde med musket.
Min søster Marita er forelsket i ham.
Hun kysser ham konstant og gør også andet.
Kom ned til mig, så tegner jeg dig og din søster.
Nej, det går ikke.
Jeg må kun nærme mig mænd, som min far har godkendt.
Det siges, at mænd er farlige -
- især om natten.
Oh, ulyksalige dag!
Oh, desperate dåd!
Jeg vil belønne dig -
- for dit svig.
Din liderlighed!
Sortere end den værste helvedeshule.
Tror du dig uskyldig?
Tror du dig kysk?
Lad mig fortælle, hvad du egentlig er:
En hore!
Se belønningen -
- for denne vanære.
Jeg har brug for dem her. De skal kigge mod mig.
Jeg er kunstneren, og jeg har brug for dem her.
Godt, men sænk den der, for den ligger udenfor rammen.
Det gør intet, Jorisz. Det er fint, Pieter. Jeg ser Simon.
Jorisz, gider du finde lyset? Tak.
Få dem til at folde hænderne, som om de bad en bøn.
Dette skal forestille et maleri med kampånd.
- Hvorfor er de blonde til venstre? - De kan være små engle, Kemp.
- De ligner ikke engle. - Er De en engleekspert?
De fås i alle størrelser og aldre og behøver ikke at være piger.
Jan er smed.
Joseph muger ud, når han ikke hænger udenfor vores dør.
- Jacob er en hjemløs vagabond. - Emmett er... Hvad er Emmett?
Han har været Sofokles og Nebukadnezar, hvis det hjælper.
Og hvem ellers? Potifar.
- Hvad hedder det? - Hanrej!
- Han var ingen hanrej. - Jo, det var han!
En rabbiner fortalte mig, at han lå med unge mænd -
- så hans kone ikke skulle hoppe på Josef.
- Jødisk ordkløveri. - Har de monopol på det?
Og Maria, der var jomfru pga. en oversættelsesfejl fra hebræisk?
Kom så, Kemp.
Fold hænderne, som om I bad.
Fader vor, du som er i himlen...
Har De glemt, hvordan man beder?
Liturgien bliver vist et problem.
- Beder vi om regn? - At Helligånden nedstiger?
Tilladelse til at skide? Vi laver en Frans Hals.
- Er ikke det plagiat? - Nej, han tog det fra Veronese.
Frans. Borde, stole. Kom så, hent ting til bordet.
Jeg betaler ikke 100 gylden for et nederlag.
Det er penge til de fattige. De kan få resterne til børnehjemmet.
De kan få en sæk. Bring brødet til Deres små engle.
Deres døtre.
Jeg har ingen døtre.
- Jorisz, se ikke så møgsur ud. - Min hund døde.
Køb en ny, som denne her, der altid render efter Jamies tæve.
Hun er altid i løbetid.
- Ikke sandt, Woolfi? - Vi bør forevige hans bedrifter.
Men pas på, han bider. Enten pikken eller røven.
Så!
Er alle klar?
Der mangler... Carl. Tag Hendrickje på dit skød -
- men hold hænderne i ro.
- Jeg er næsten en kvinde. - Det bekymrer mig.
Lad os hilse den engelske konges datter, gift med vores konge.
- Jeg er republikaner! - Ja, det er du.
Når du er fuld.
Jeg vil ikke posere for at støtte monarkiet. Jeg hader Oranien.
Det gør vi alle!
- Må jeg synge? - Syng, kanariefugl.
Kemp, kom tilbage! De synger din sang!
Geertje! Jeg vil se dig synge.
Fingrene væk, din gamle gris!
Rolig. Du får betalt som altid!
Fanden tage det. Jeg gør det, hvis du dropper surmuleriet.
Hvad?
Maleriet med militsen, der spiller store soldater.
Nå, det...
Hvad? Jeg troede, det var dét, du ville.
- Det var din ide. Du tvang mig. - Gjorde jeg?
- Jeg vil fortryde det. - Så lav det ikke.
- Lav det ikke. Det er ligegyldigt. - Nu er du bare mopset.
Du har alligevel mistet opgaven. Du gjorde vist Rombout Kemp sur.
Uli er blevet så nervøs. Han drikker en del med Banning Cocq.
100 gylden er ikke meget. Du kan få 120 per styk, hvis du laver 20.
Så kan vi ordne fundamentet, så huset ikke ramler.
- Det ramler ikke sammen. - Det kunne forsørge Titus en tid.
Selv Uli sagde, at du ikke skal male militsen.
Det var jo hans ønske.
Du bør tale med manden i den røde kappe og så afgøre det.
Uli har mistet sin næse for gode forretninger.
Det tror jeg ikke. Der er noget alvorligt, der bekymrer ham.
Hvorfor sagde du "forsørge Titus"?
- Jeg farer nok heden. - Nej, det gør du ikke.
Så, op med dig!
Lad mig kysse din mave. Det ophidser dig vist.
Begynd nu ikke igen!
Jeg ender på gulvet. Det er koldt.
Hvis gulvet er koldt, så kan jeg købe dig et tæppe.
Jeg er faldet i unåde.
Hvorfor?
Fordi jeg prøvede at elske med min kone.
Ville De lave et barn?
Ikke nødvendigvis.
Det er mærkeligt, ikke? Hvordan det sker.
- Er det? - Jeg har set, hvordan det sker.
Mændene kommer til børnehjemmet, og de ældre piger -
- som Judith, der er knap 13 -
- bringes til soveværelset med udsigt over haven...
...og bliver der i en lille time.
Jeg har set det fra balkonen.
Der er naturligvis en del latter, men det gøres i stor tavshed -
- og så kommer tårerne.
Men Judith kommer ofte tilbage med blomster eller et nyt hårbånd.
Engang kom hun med en kage, som hun delte med mig.
Og engang -
- gav min far hende en sølvmønt.
Din far? Kemp?
Ja, bare rolig. Han tog sin hvide krave af ved døren.
Judith ved nok ikke, at han er min far.
Hun ser ham mere som en gammel onkel fra Haarlem.
Du skal jo forestille en engel -
- der ikke kender til den slags.
Hvad er de blå mærker, som du har i ansigtet?
Jeg sagde, at jeg ikke vil det, som Judith gør, mindst et år til -
- ikke før jeg bliver en kvinde.
Ellers ender jeg som min søster.
En ulykke med kogende vand.
Hun bliver aldrig smuk igen.
Denne regn holder aldrig op.
- Geertje er hos Titia med Titus. - Det tror jeg ikke.
Hun efterlod nok Titus hos Titia og gik til vagthuset.
Hun stinker af tobak og andet unævneligt, når hun kommer.
Hendrickje køber linned. Jeg gav hende ti gylden.
Carel og Gerard er på teateret. De vil male skuespillere.
Er det ikke, hvad du gør?
Annette og Femke henter mælk.
Christina og Kirde er ved at sy hjemme hos Katia.
Pieter læser for sin mor -
- i Hovmodsgaden.
Susanna beder, højst sandsynligt, i Sankt Swithin -
- og Caspar og Jan fisker.
I regnen? Deres mor slår mig ihjel, hvis de bliver forkølede.
Balthasar...
Han...
...er på kirkegården og hvisker til sin fars lig.
Og David?
Han sover nok et sted i en hestestald.
Vi...
...er alene.
I dette store hus med alt for mange tjenere.
- Rig. - Fed!
- Træt. - Lykkelig?
Ikke så lykkelig.
Du er syg, og jeg...
...er fortvivlet over, at du er syg.
- Hvad gør du, hvis jeg dør? - Du vil ikke dø.
- Hvad gør du, når jeg dør? - Jeg kan dø før dig.
Hvad skulle vi så gøre? Jeg ville være tvunget til at sælge huset.
Tage afsked med malerier og billeder.
Flytte tilbage til Leeuwarden med Titus.
- Hvad med militsen? - Lad os ikke tale om den.
Jeg må tilstå, at jeg er ved at synes om ideen.
Du havde ret. Det interessante er de fiktive sammensværgelser.
De er måske ikke fiktive.
Kemp, den gamle liderlige hykler, burde kastreres.
Han bruger åbenbart børnehjemmet som barnebordel.
De burde smide Engelen ud af Kirchmarsal.
Han køber huse i Jordaan, brænder dem og hæver forsikringen.
Visscher...
...handler med tobak og presser priserne i bund.
Og...
...så har vi en nyhed.
Borst hævder...
...at jeg afslører militære hemmeligheder.
Jeg må åbenbart ikke vise fjenden -
- hvordan man lader og skyder med de nye musketter -
- og derfor vil jeg gengive dem på hovedet.
For at vildlede.
Det vil vildlede spaniolerne i Madrid -
- i Valladolid og i Santiago de Compostela.
Ser du, hvilken patriot jeg er?
Nogen er kommet tilbage.
Bed dem lukke altanvinduerne, så gardinernes farve ikke løber.
De har skudt Hasselburg! Nogen har skudt ham!
De skød ham lige gennem højre øje, lige i hjernen!
Han er død!
Skudt i øjet. En kunstner har forståelse for den slags.
- Som Samson. - Han blev blindet på begge øjne...
- Men han omstyrtede templet. - Han var meget stærk.
Synet kan have samme styrke. Du kunne omstyrte et tempel.
- Hvilket tempel? - Samson var et vidne.
- Før han blev blind. - Det kunne du også blive.
Jeg vil præsentere dig for de sørgende.
Dette er Carl, Hasselburgs søn.
Vi er faktisk mere end blot bekendte. Ikke sandt, Carl?
Carl er forgabt i Hendrickje, min yndlingstjenestepige.
I din dybe sorg fremfører jeg og min familie vores kondolencer.
Tak, Rembrandt. Hvordan har Hendrickje det?
Hun har det fint. Lige nu kysser hun børn.
Hvor er Egremont?
Hvor Hasselburg var, var Egremont. Bliver han så kaptajn nu?
Egremont er rejst.
Dette er Hasselburgs efterfølger, kaptajn Frans Banning Cocq.
Kaptajn, lad mig præsentere kunstneren, der vil forevige os.
Det er en stor ære. Det er trist at skulle mødes sådan her.
Jeg håber, at De ikke er begyndt og må lave irriterende ændringer.
Nu da personerne er nogle andre, bør vi måske skifte kunstner.
Hvad hvis De blev nødt til at male militsens blinde kaptajn -
- liggende i en ligkiste, klædt som en mormor i natlinned?
Dette er Banning Cocqs svoger og hans nevø.
- Jeg har aldrig mødt en kunstner. - Jeg hørte, kunstnerens hænder...
...altid er plettet af hans håndværks materialer.
Ser du, Clement, Rembrandt har gentlemanshænder.
Er De en gentleman?
Jeg kan få hvem som helst til at ligne en.
Jeg kan endda få en skid som Dem til at ligne en gentleman -
- og alligevel få hvem som helst til at ligne en kunstner.
Hvis I vil være soldater, så skal I svede lidt!
Det er ikke kun druk, uniformer og horer!
Stå stille. Hold den her.
Se ikke på Maritas ansigt. Gør du det, så løber hun og gemmer sig.
Sidste uge fandt vi hende i en skorsten.
Hvad er der sket med hendes ansigt?
- Kemp gjorde det. - Rombout Kemp?
Han overraskede hende med kjolen over hovedet -
- og Horatios tingest mellem hendes ben.
Han sagde, at hun var meget, meget slem -
- og smed kogende vand i hendes ansigt...
- Så hun ikke ville friste igen. - Gud, hvor forfærdeligt!
- Hvor gammel er Horatio? - Han er 13.
Han skal være soldat.
Han kan skyde med musket -
- selv om han egentlig ikke ved, hvad man gør. Og han elsker mig.
Vi vil stikke af sammen -
- til Ny Amsterdam på øen Manhattan.
I Amerika.
Rembrandt beder os erstatte rige handelsmænds sønner -
- der spiller soldater. Hvornår har de løsnet et skud?
De har købt rang, titler og uniformer. De burde alle skydes.
Det er sikkert det, de allerede er begyndt på.
Hasselburg er død.
Jeg plejede at sælge løg fra Tyrkiet.
Det var sådan, jeg begyndte -
- men så faldt priserne. Nu sælger jeg nelliker fra Alexandria.
Lige så gode som tulipaner, lige så farverige, lige varierede -
- og lige så dekorative.
Og de dufter! Tulipaner dufter ikke -
- kun når de rådner, men det er ikke det samme.
Markedet er godt, men ikke strålende.
De kan købe dem, hvis De vil.
Jeg kan give Dem en god pris.
Hvor helvede har du været?
Se lige den!
Hvad synes De?
Ligner og virker jeg som en blomsterhandler fra Paris?
En hugenot, der flygter fra pogromen?
Som Descartes, der skjuler, at han er en fransk soldat...
...der lever inkognito i Amsterdam -
- og lærer at blive hollænder, eller mere end hollænder -
- og anstrenger sig for at falde til som alle udlændinge?
Hvad synes De?
Jeg tror, at De er en bedrager, Bloemfeldt.
Jeg så Dem forleden på teaterscenen.
De er skuespiller. Og jeg ved, at De bærer falsk overskæg.
Dette er ikke Deres hus, vel? Det er Egremonts hus.
Ja, til han vender hjem. Jeg passer det for ham.
Ser man det...
Alt er ikke, som det virker, Bloemfeldt.
Skal jeg male Dem som blomsterhandler Bloemfeldt?
Skuespiller Bloemfeldt? Som den falske soldat Bloemfeldt...
- Eller løjtnant Egremont? - Gør, som De plejer, Rembrandt.
Deres malerier er altid fulde af skuespillere, der poserer.
Som alle skuespillere ser De Dem konstant i spejlet.
Hele verden er en scene, ikke sandt, Rembrandt?
Vil De placere os alle på en scene i Deres maleri?
Den er mageløs! Tusind tak.
Lad mig give dig et kys.
- Hvor fik du det? - Jeg gik til fods til Jaffa...
...red på kamel til Jerusalem, besteg Ararat -
- og sejlede over Geneserat-søen.
- Hvor fik du det egentlig fra? - Det røber jeg ikke.
Det er så smukt!
- Jeg vil begraves i det. - Det bliver mølædt forinden.
Pieter solgte det til mig. Han sagde, at det var fra Cádiz.
Hent globussen. Hvor er Cádiz?
- Sæt jer på mit magiske tæppe. - Så kan det jo ikke flyve.
Kom! Tag jeres vin med. Sæt jer her og her.
Så vipper det ikke.
Rembrandt, skynd dig!
- Sæt dig, ellers efterlader vi dig. - Jeg tjekkede bare snavset.
Mit haleben!
Hvor ligger Cádiz?
- Det ligger faktisk i Keizersgracht. - Hvad? I Amsterdam?
Jeg bad Pieter om et tyrkisk tæppe, og han vidste, at Cocqs far -
- havde boet i Alexandria og Jaffa og havde en hel bunke -
- så vi indgik en handel. Pontius Pilatus' håndvask -
- for det hollandsk-tyrkiske tæppe, takket være Cocq.
Der er en bagtanke der.
Den familie er fuld af hemmeligheder og konspirationer.
Hvordan ved du det?
Største hemmelighed er, at kaptajn Banning Cocq, herre over noget -
- er håbløst forelsket i Van Ruytenburch, herre over noget.
Hvad? I den stump?
Titia, hvordan kan du vide det?
Åbenbart havde hans far også de tilbøjeligheder.
For mange år i Arabien, hvor han delte visse tjenester med en foged.
Eller en kalif, som dig.
Jeg er ligeglad, for jeg elsker dette tæppe.
Titus med. Han har lige gylpet på det.
Så er det indviet. Vi kan ikke sende det retur.
Synes Titus, at det er opgylpet mad værd, så afgør det sagen.
Englænderne siger, at hollænderne konstant bliver højere.
- Det gælder ikke lille Willem. - Lille?
Lille?
Synes De, at Willem er lille? Ser vi så forskellige ud?
Ja, måske...
Hvis man klæder ham i hvidt og gult...
...med høj hat med fjer i...
...og jeg klædte mig i sort. Ville det ikke kompensere?
Vi vil ikke ligne et brudepar. Hører De på mig, Rembrandt?
De får alt det negative til at lyde positivt. Jeg hører Dem udmærket.
Godt. De er sikkert den helt rette mand til jobbet.
Men...
...så har vi det der med min svoger, Andries de Graeff.
Det med det tilbageleverede maleri var ikke så godt, vel?
Vi hørte, at han...
...smed handsken. Han udfordrede Dem så at sige.
Han er vist ret følsom og pirrelig.
De kan ombestemme Dem.
Det var synd at stævne Dem for manglende betaling som svogeren -
- der tabte sagen.
Hvem udfordrer nu hvem?
Andries fortalte, at De tilføjede specielle meninger i malerierne.
Han søgte ærlighed, og De tolkede det som fuldskab.
Er det ikke tilfældet? Rembrandt?
Han er min svoger og er særdeles velhavende.
Mange af os har allerede betalt Dem. Ikke sandt?
Det røde silkeskærf, tror jeg. Og den sorte dragt.
Godt.
Så vil jeg se en gestus som hos en romersk officer.
Ikke en græsk.
Sådan!
Og en...
Sådan. Flade sko. Den her, tror jeg.
Og manden i sort.
Og har De samlet Deres svogers handske op, som man siger?
Ja, det tror jeg.
Det tror jeg.
Så længe De får Willem til at se yderst statelig ud -
- er han og jeg tilfredse.
Jeg er sikker på, at Willem og jeg vil se strålende ud sammen.
Se, hvad vi fandt til Dem.
Hun er en gave, smuk og eksotisk.
Hun hedder Ispide og er fra Guldkysten -
- og har endnu ikke fået lungebetændelse eller influenza -
- men det gør hun nok før eller senere og dør.
- De lever ikke længe. - Tag hende og tegn hende...
- Eller hvad De nu plejer. - Hvad laver De?
De er så rig nu, at De kunne købe hele stammen -
- men har hun kun et halvt år tilbage, er det nok en dum ide.
- Maleriet kan ikke give alt det. - Hvad gør De for at tjene så godt?
Er De en slags alfons, Rembrandt? Jeg har kendt en del -
- og visse var velstillede, men de var ikke rige.
Rigtig rige.
Problemet med alfonser er, at selv de lever ikke længe.
De dør af syfilis eller en jaloux elskers kniv -
- eller også får de øjnene stukket ud.
Er De skibsspekulant? De har vist ingen sans for penge.
Jeg er rå mod folk, der skylder mig penge. Jeg tåler dem ikke.
Spiller man ikke som os andre, så er det ud.
Deres kone er åbenbart betydeligt dygtigere med penge.
Vi gav 50 hver. Jeg antager, at det er halvdelen.
Eller er prisen steget igen?
Jeg vil have en fin position i maleriet.
Ikke i et hjørne. Og bliver jeg ikke, som jeg vil fremstå -
- er 50 alt De får.
- Jeg hørte, at Wormsmark... - Wormsdyke.
...har indføjet Dem i sin aftale om Solsikken.
Jeg forstår, at det er Egremonts skib.
- Ved De, hvor han er? - Egremont? Nej, Gud bevares!
Han er færdig. Han har vanæret sig selv.
Han er sikkert udenlands. Et sted, hvor de taler fransk.
Madeira, Tunesien.
Hun taler fransk. Ikke sandt, skat?
Hun er sort, men hun er meget talentfuld.
Husk, højst seks måneder, så må De betale for ligkisten.
Og calvinisterne? De vil helst ikke begrave sorte på deres kirkegårde.
Vel, Ispide?
Jeg betalte 20 gylden for dem. Jeg vil bære dem!
Min kone vil klage ellers og gøre livet surt for mig.
- Jeg bar den hos dronningen. - I så fald må De rage skægget af.
- De kan bære en hund. - Hvorfor i alverden dog det?
Jeg hader dem, og de hader mig. De bider mig!
Jeg insisterer på at bære dem. Jeg betaler, for Guds skyld!
Forkert farve. For mat og glansløs.
Duer de til den franske dronning, så er de gode nok til mig! Og Dem!
Bær den, og De ender i skyggen. som en glædesdreng i kardomah.
- Hvad betyder det? - Trækkerdreng. Andet ved jeg ikke.
- Jeg fik det af Wormscheldt. - Wormskerck!
Men det her på den anden side...
Hvordan går det med Egremont?
I vanære.
Hvorfor vil De vide det? Han forsvandt.
Han var så brovtende, at jeg tvivler på, at han forsvinder så let.
Vanæret. Han var fuld, da de skød. Han drak for meget.
Han har familie i Virginia. Han tog måske derover.
Han beordrede skuddet, der dræbte Hasselburg.
I mine ører lyder det ikke sandsynligt.
Skyd!
Stop.
Ferdinand. Klar?
Skyd! Stop.
Gerard. Klar!
Skyd! Stop.
Du glemte ordren til at sigte. Hvem sigter?
- Den, der skyder, sigter vel? - Ikke uden en musketstøtte.
Vi prøver igen.
Hendrickje og Liefe! Hold jer væk. Vi prøver igen.
Vi tager det igen, Hameron. Vær tålmodig.
Sigt...
...og skyd.
Uden en musketstøtte har skytten fuld kontrol over projektilets bane.
For at dette skal fungere, skal den, der sigter -
- være i samklang med den, der beordrer ildgivningen.
Altså Egremont. Er han del af konspirationen?
Jongkind sagde, at Egremont var fuld og viftede med armene.
Jongkind sagde, at Egremont ikke rettede blikket mod et mål.
Hvor er han nu? Jeg har spurgt, men kun fået vage svar.
- Jeg hørte, at han var i Genova. - Jongkind sagde Virginia.
Lang tur at tage på seks uger. Hvad laver han der?
Alle siger det samme: Han gemmer sig.
- Han er på Engelens skib. - Virginia? Tobak!
Engelen er ude efter en del af markedet i Virginia.
Det var et uheld!
- Tjenesteforsømmelse. - Egremont var ikke indblandet.
Han skal med på maleriet. Har nogen hans portræt i Amsterdam?
Pinkenoy malede ham vist, så muligvis i Haag.
Skuddet blev affyret bag Engelen.
Matthias sagde faktisk, at braget fik alle til at hoppe.
Affyret af en 12-årig dreng, for ung til at være soldat.
Det kan have været Horatio Eiken fra børnehjemmet.
Han var ude og skød. Den eftermiddag, det styrtregnede.
Marita sagde, at han var våd, rystede og nægtede at tale.
Så fortalte Dirk, at Hasselburg var død. Horatio bad ham tie -
- og låste sig inde på dasset. Dirk fortalte det.
De bad ham tie stille og ikke røbe, hvad han så.
- Han bed Jongkinds hånd og løb. - Han sagde, at det var en hund.
- Hvor er Horatio nu? - På Engelens båd til Azorerne.
Han gav Marita en seddel, som hun har i et tørklæde i sit korset.
Er det ikke underligt, at Horatio og Egremont ikke er i Amsterdam?
Jeg forstår det ikke. Hvorfor ville Horatio gå med til det?
- Marita sagde, at de tvang ham. - Afpresning.
- Frihed fra Kemp. - Var det Kemp?
Kemp overraskede Horatio og Marita, mens de lavede ting.
- De er 12 og 13. - Marita siger, at hun elsker ham.
Nej, de ville tage til Ny Amsterdam, den hollandske koloni i Amerika.
Kemp anklager Horatio for at have kastet skoldhed kaffe...
...i Maritas ansigt. - I et anfald af jalousi.
Hvis Horatio ikke lystrer, så bliver han anklaget for voldtægt.
- Marita er Kemps datter. - Hvad?
- Hun sprang fra Westerkerks tag. - Vi kan ikke bebrejde Horatio.
De ved og vi ved, hvem han er nu. Vi kan inkludere ham i maleriet -
- uden at bruge hans ansigt, men ved at benytte hans navn.
Horatio Aiken. Eg.
Egeblade.
Det er ikke Banning Cocqs hånd? Den sidder ikke på armen.
En observation eller kritik? Det er ikke hans hånd.
- Den tilhører Piers Hasselburg. - Geyle er elegant i sin røde dragt.
Selv om næsen er lige så rød som jakken.
Har han drukket?
- Hvad laver hunden Woolfi der? - Han gør ad Jorisz.
Han laver normalt snavs Godt, at han bare gør.
Matthias ser ikke ud til at vide, hvordan man håndterer en musket.
Han er så nærsynet, at han ikke kan se to fod frem for sit ansigt.
Bloemfeldt har fået overskæg!
Bloemfeldt siger, at han er sig selv, når han er nyraget -
- og når han har overskæg, så spiller han skuespil.
Derfor kan vi se, at han spiller her.
Så burde alle have overskæg -
- for de ligner alle skuespillere.
Lad os more os lidt.
Hvad har vi herunder?
Will, nej!
Lægger du hånd på tjenestepigerne?
Lagde han sine beskidte labber på dig?
Mesterfumleren, der intet har i bukserne.
Hans far blev rig på krydderi og købte en titel til sin søn -
- så han kunne forspilde den!
Lord Vlaardingen, den købte titel. Hvad kostede den?
30.000 gylden til borgerne i Rotterdam til et nyt rådhustag?
Luk din beskidte kæft, Rijn!
Jeg forlanger god opførsel og høflighed i mit hjem, din møgbøsse.
Du arvede din købte titel for at forbedre din stilling.
Peber, muskatnød, kanel, nellike til gengæld for falske meriter -
- og privilegier forseglet med rød lak -
- et sted i en sump i Maas, som ingen hørt om!
Vlaardingen? Vlaardingen! Hvor ligger Vlaardingen?
Ved du det, Hendrickje? Vlaardingen? Hvem er du? Hvor?
- Hvor ligger Vlaardingen? - Luk din forbandede kæft, Rijn!
Du er ude. Du er afskediget.
- Du får ikke en øre af mig. - For sent! Du er med i maleriet.
Anført af jeres kaptajn, der altid ville rage på dig og sutte din pik!
Du er en søn af en skide møller fra Gud ved hvor.
Jeg er en ækel lille møllersøn fra Gud ved hvor.
Kom så. Her er jeg!
Du kan få et los i pungen, din beskidte fjog!
Hvad sagde Banning Cocq? "Skyd!"
For jeg ved det.
Ud af mit køkken, før jeg tilkalder Kemp og byens ældre -
- og melder dig for at antaste en mindreårig!
Desuden er Kemp indblandet.
Konspirerer I sammen? Fortæl.
- Forlad os! - Du må hellere gå, Hendrickje.
For lille Willem i sine støvler vil bestikke mig. Ikke sandt?
Kom så, Vlaardingen! Hvor meget?
Jeg tror... at jeg har dig i saksen nu.
Hendrickje, der er noget, som Rembrandt bør vide.
- Han må komme og købe kød selv. - Hvorfor? Der er meget på færde.
- Du lyder som en konspirator. - Vi bør gå nu.
Du kan gå med, hvis du vil. Han fortæller vist alt til dig.
Hvad mener du?
Plejer du...
- Plejer du at forlade huset? - Hvis jeg vil.
- Hvad prøver du at sige? - Intet. Det er bare...
Hvis du har tid til overs, så ville jeg høre...
Hvad vil du høre?
- Om jeg må se dig. - Du ser mig jo nu.
Jeg er en travl tjenestepige og kan ikke ses med dig.
Men jeg er tit i baggården i haven. Lågen er ikke låst.
- I mudderet. - Stille! Der er intet mudder.
Gør du det, så får du en ørefigen!
Du kan komme og se mig pille ærter, plukke radiser -
- eller lede efter lus i Titus' hår eller plukke kyllinger.
- Min fars regimentsemblem. - Det kan være påskuddet.
Hendrickje, smider du dem ud? Dette er et sengekammer -
- og ikke en kro eller et skide protestantisk kapel!
Det er til Titus og til dig. For dit bedste, hvis du gifter dig igen.
- Det vil jeg ikke gøre! - Hvis du gifter dig igen...
...så får han halvdelen af vores ejendom, når han fylder 16.
Pas godt på ham for mig.
Pas godt på ham. Jeg tilgiver dig aldrig, hvis der sker ham noget.
Mit genfærd vil hjemsøge dig for altid.
Han er vores investering.
Vi skabte ham sammen. Lad os støtte ham sammen.
Jeg vil ikke have, at han ender på et børnehjem.
Du bør høre på hende. Det sker der af og til med smådrenge.
- De gjorde det med Horatio. - Herregud!
Tak.
Så...
...hvordan går det med maleriet?
Det er næsten færdigt.
- Er du tilfreds? - Ja.
- Så kan jeg tage af sted. - Hvad siger du?
Jeg blev kun, til du afsluttede det, som jeg opfordrede dig til.
Gem pengene et sikkert sted. Alle 4.000.
Halvdelen af min formue findes i tepotten i køkkenet.
300 i mine strømper i kisten under sengen.
Uli har resten. Han snyder dig ikke.
Det har han lovet mig.
Med opsparingen kan Titus rejse til Italien og studere -
- og jeg... får en fin begravelse.
Jeg vil begraves på vestsiden, langt væk fra Sweelinck.
Han var en larmende mand, og jeg vil have fred og ro.
Få Geertje til at iklæde mig uld. Der er koldt i den kirke.
Solen når ikke helt hen til den plads, som du købte -
- og der er sikkert fugtigt.
Du skal ingen steder!
Så!
Kom nu.
Jeg vil have, at du koger lidt kinesisk te til mig.
Bed Hendrickje hente varmt vand og Geertje stryge mine hoser.
Jeg vil i himlen med varme fødder og uden strømpebåndsmærker.
Og jeg vil have mit tyrkiske tæppe med.
Egremont?
De burde være på vej til Amerika, Cádiz, Algier -
- eller Manhattan, Calcutta og Macao.
Der er eksotisk nok her. Hele verden kommer til Amsterdam.
Jeg vil placere Dem i billedet, i maleriet, hvor De bør være.
- Hvor sover du? - Hvorfor det?
Hvad vedkommer det dig? Du er meget fremfusende.
- Hvad vedkommer min seng dig? - Vær nu ikke dum. I huset?
Jeg sover hos Femke, Lucey og Gemte på loftet -
- nær skorstenen, hvor der er varmt.
- Går du rundt i dit undertøj? - Hold nu op, Carl!
Plejer han at se dig sådan?
Det er Hasselburgs hjelm.
Den er græsk og antik.
Jeg tror ikke, at den er af guld, men den er fin.
Plejer du at posere for ham, du ved, uden tøj på?
Nu er du gået for vidt!
Jeg var fuld, det er sandt -
- men jeg var der ikke.
Det øsregnede. Husker De den eftermiddag?
Jeg var sikker på, at krudtet ikke ville fænge.
Det var nyttesløst at øve målskydning.
Jeg sad i teltet...
...med nogle af vaskekonerne. De var også gennemblødte.
Og Rembrandt, vi var så fulde, at jeg ikke kunne stå op -
- og heller ikke de.
Vi endte alle på jorden til sidst -
- blandt vasketøjet.
Jeg gav ikke ordren til at skyde. Det var Clement Cocq -
- Cocqs svoger.
Cocq er ikke direkte fej -
- men han er en spillebrik, en stilig spillebrik -
- og han er vild med Willem.
Og Willem, med smålortene Floris og Clement, gav ordren.
Willem vil tjene mere på dette end en løjtnantsstilling -
- selv om han godt ved, at han er fuldstændig vanæret.
Derfor vil han vise, at han er en kvindebedårer -
- for at bevise, at han ikke er indblandet i det, Cocq er ude efter.
Nu kan han blive afpresset. Nu kan de alle blive det.
De kan afpresse dem.
Vær ikke så besværlig, Saskia. Jeg skal afslutte tegningen.
Saskia, når du er væk, vil jeg blive nødt til oftere at se mig i spejlet.
Godt, jeg har altid spejlet mig for meget.
Saskia.
For fanden, Saskia!
Vi er ikke nået så langt, for at du skal forlade mig nu.
Kom tilbage nu, for fanden!
Saskia, hvis du forsvinder, så mister jeg alt.
Saskia?
Lad os sige, at jeg opgiver og accepterer, at du er død.
Denne tegning vidner om, at du endnu ånder.
Eller hvad?
Gør den?
Denne tegning vil for altid vise, at du sov.
For evigt.
Kan man i en tegning se, om et legeme er dødt eller sover?
Saskia.
Dit legeme.
Denne tegning.
Saskia...
Kom nu!
Carl, hvad laver du her?
- Jeg vil ikke med på maleriet. - Du er allerede med.
De må viske mig ud!
Hvorfor? Jeg kan ikke medtage din far, men derimod dig.
De er berygtet. De kunne være hendes farfar!
- Jeg ser, hvordan De ser på hende! - Vær nu ikke fjollet, Carl.
Hvad er der? Hvad er der sket?
Jeg mente det, jeg sagde.
Tak, fordi De kom.
Kom.
Jeg kan ikke fjerne dig.
Det er trist, at du har det sådan.
Du kan få en plads i skyggen. Du og Hendrickje skal være venner.
Der er nok sorg i dette hus, uden at du forværrer den.
Du er meget ung.
Om nogle måneder vil du have andre lidenskaber.
Din verden er ikke Hendrickjes.
Marita, hold den her.
Lad os vise Kemp, at vi kender til hans kogende vand.
Nej, det kan jeg ikke.
Så... Marieke, tag den for din søster.
Vær hendes forkæmper.
Carl, kys Hendrickje.
Og så, for både hendes og din skyld, må du gå.
Dette maleri er tilegnet din far.
Maleriet ser ud, som det gør på grund af din far.
Sådan er det.
Nå, min lille fede og hysteriske ven...
- Hvem kalder du fed? - Cirklen er sluttet.
Hun er død.
Du redte din seng for hende.
Nej, jeg redte jeres seng, og så pissede du i den.
- Gjorde jeg? Hvordan det? - Du blev hoven.
- Fordi jeg forlod dig? - Jeg ordner alt fra nu af.
- Gå ad helvede til! - Jeg så maleriet. Du har problemer.
Hvordan kan du have set det? Døren har været låst i fire uger.
- Du har sneget dig ind! - Jorisz lukkede mig ind.
Ødelæg det og start forfra, ellers kan jeg ikke styre situationen.
Du maler din dødsdom!
- Hvad har det med dig at gøre? - Alt, din tåbe!
Jeg går under med resten.
Jeg prøvede at advare dig med De Roy, manden i rød kappe.
- Men du ville ikke lytte. - Jeg har lyttet nok til dig.
Forsvind herfra, din beskidte forræder!
Jeg ville faktisk ikke male dette forbandede maleri!
Får du beskidte hænder, så er det ikke mit forbandede problem!
Forsvind herfra! Det er min kones begravelse.
Gå ad helvede til, din fede polske bøsse!
Forsvind!
Det er pudsigt, mine herrer -
- at malerier i almindelighed er tavse.
Men alligevel kan vi skænke dette maleri, dette lærred -
- dette billede, lyd.
Indkaldelsen af militsens femte musketerkompagni, Amsterdam.
Naturligvis er der også en anden lyd.
Læg an!
Sigt!
Skyd!
Jeg og dette maleri anklager Dem, mine herrer, som ansvarlige...
...for maleriets førende lyd.
Et musketskud!
Hvor blev kuglen af?
Jeg anklager Dem, mine herrer, for mord!
- Arrogante plankestryger! - Fordømt! Hvad helvede?
Rembrandt, det er absurd! Vi var jo enige.
Frække satan!
- De går for langt! - De har ikke opfyldt kravene.
18 mænd i dette selskab har betalt Dem i dyre domme -
- for at blive anstændigt gengivet i portrættet.
- Ikke engang det kan De. - Willemsen og Cruysbergen?
Hvem er det? Det ligner den forbandede Egremont.
- Han var der ikke. - Stille! Selvfølgelig var han det!
Nej, han var fuld og horede med en vaskekone i messeteltet.
Og ham med hatten omvendt?
Hvad laver den grimme pige der? Festklædt og jeg var ikke indbudt.
Sådan lader man ikke et gevær. Jeg ligner en idiot!
- Det er så mørkt, man intet ser. - Hent noget lys!
Det ligner mere snavs.
De er vel ikke ved at blive italiener, Rembrandt?
Hvor er Uylenburgh? Det er hans skyld. Han er producenten.
Hvorfor tog De ikke til Italien og studerede malerier?
Har De ikke været der, hvad ved De så om italiensk maleri?
Se Wormditch! Han ligner en klovn i en farce.
Det er Bloemfeldt, ikke Wormskerck eller Wormsditch.
Jeg har røde kvaster på, som pryder min kones seng.
Se Ockersen. Hvor fik han hjelmen fra?
Den tilhører Rembrandt. Ockersen ville ikke have råd.
Nej, det er noget, som Rembrandt købte på et marked i Jordan.
Alt hans tøj er umoderne. Kun på teateret bærer de de hjelme.
Vi skal forestille militsen, der kommer for at redde byen -
- men vi ligner arbejdsløse skuespillere, der prøver kostumer.
Lad os brænde det forbandede maleri.
Det er slut, plankestryger.
Deres ry er kaput.
Nå, hr. Kunstner, hvad fortæller dette maleri os?
At Banning Cocq er bøsse og gerne vil rage på Willems pik?
At Willem er en kvindekarl med en stor pik?
At Kemp har en uægte datter eller to?
Og der er sket et mord blandt os? Ikke ringe, ikke ringe, ikke ringe.
Gider De holde den for mig?
Men hvad har De egentlig udrettet?
De har smidt adskillelige normale, ulastelige borgere -
- fra vagtrummet ud på gaden -
- og i sidste ende er effekten bare -
- simpelthen tåbelig.
Medmindre det var meningen?
Er De satirisk, Van Rijn?
Er dette en satire?
De vil ikke rejse til Italien, fordi De hader pompøst italiensk maleri.
Håner De os med tomt pompøst italiensk maleri?
Vores lille hollandske republik kan ikke klare den slags.
Vi vil høre hollandsk talt i gaderne, og udlændinge skal vare sig.
En republik plettet af mord er ikke så nederlandsk.
Vi myrder ikke på den facon, som italienere eller romere.
Eller gør vi? Vil vi det?
I Deres forsøg på at anklage, har De skabt en fjoget og rodet karikatur -
- som alle vil glemme eller ikke forstå.
Sammenhængen vil forsvinde, selv om den først kunne forstås.
De kan være forvisset om, trods alt dette -
- at ingen retfærdighed sker fyldest. Hasselburg er stadig død -
- hans kone er utrøstelig, og hans søn Carl er bitter.
- Og dommen lyder? - Dødsulykke under skydeøvelse.
Tre dødsulykker om ugen er sket i Holland -
- de sidste tre generationer.
De kan gøre op separat og male ondskab, chikane og mord.
Men pas på.
Men de gør også op med Dem. Pas på, Rembrandt.
- Se, hvad den idiot lavede! - Hvem er barnet?
Marieke, Kemps uægte datter.
Hun bærer kedlen, der ødelagde søsterens ansigt.
Hun bærer musketerernes hane klar til at plukkes og kneppes.
Skt. Kemp fornægter Kristus, men ingen fornægter hans pjovert.
Tre skrigende fugle: Engelen, Jongkind og Kemp.
- Kykkeliky! - Fruen tabte sin sko.
- Herren tabte sit lem. - Og kunne ikke finde hjem!
Jeg ved, at jeg ikke kan tisse fremad eller bagud -
- og alligevel er jeg våd både foran og bagved.
Vi må forgive at kunne lide det. Anklagerne er meget værre.
Han får militsen til at se dum ud. De holder musketterne som fjog.
I vil elske dette maleri, og alle vil kunne huske det.
Alle de, der hævder, at ingen protesterede, vil få ret.
Ingen men'er, ingen uenighed.
- Vi går under, hvis vi er splittet. - Det er ikke den rette måde.
- En for alle, alle for en! - Stille!
Vi hænger det i militsens sal, og alle vil lovprise det.
Om tre uger er det glemt.
Og også dét, det repræsenterer.
Har jeg betalt for det privilegium at blive glemt?
Jeg betaler pengene tilbage. Lav ballade, og De mister alt.
Rembrandt er herren i huset nu, men han står meget usikkert.
Hans dyre, umoderne hus forfalder. Det bliver svært at sælge.
Opkøb hans gæld. Ingen i Holland kan lide en skyldner.
- Ødelæg hans levebrød. - Gør ham blind.
Brænd skidtet!
- Nej, vi falder ham i ryggen! - Ruiner ham!
- Ydmyg ham. - Calvinister hyrer ikke utugtige.
Calvinisterne mener, at sex med en kvinde er som at kysse et lokum.
Om fem år sidder han i Leiden og skjuler sig bag sin fars melsække.
Så skiller vi os af med maleriet. Vi hænger det ikke tilbage.
Vi ruller det sammen og skiller os af med det.
Vi har et forslag.
Det her er mig og Geertje.
Hun er professionel enke, ene fisse, røv og patter.
Den tøjte...
Den fortryllende tøjte.
Hun vasker sig ikke. Hun lugter og taler som en sømand.
Jeg er trompeterens datter.
Hold min trompet.
Blæs i min trompet.
Lad mig blæse i din trompet.
Kan I se?
- Han græder. - Lad ham være.
- Det gør ham godt at græde lidt. - Nej, gå og hent ham.
Han holdt op.
Hun var en amme uden mælk, så at sige.
Hun fik ingen børn selv. Hendes mand døde nogle år forinden.
Vi mente, at hun havde en elsker i Amstelveens kaserne.
Hun var i huset i flere år, og hun var en gnaven tjener -
- men Saskia kunne lide hende. De var begge fra Leeuwarden.
De talte frisisk sammen, og Titus var forgabt i hende.
Men så en aften, flere måneder efter Saskias død -
- så jeg hende klæde sig af i grovkøkkenet for at vaske sig -
- og...
...jeg blev...
...helt betaget...
...af strømpebåndsmærkerne på hendes lægge.
Så, lav en piruet.
Vis mig, hvordan du danser. Kan du danse lidt?
- Vis mig det. - Jeg kan ikke danse.
Jeg er en lav, tyk...
...buttet mand. Jeg danser ikke. - Det har vi bemærket.
En møllers søn. I bund og grund ikke bedre end mig.
Det er sandt. Både møller og trompeter kræver blæst.
Sving med armene som en mølle.
Sådan?
Ikke ringe.
Det er godt.
Stå på den anden fod.
Er alle en undskyldning for at lave et maleri?
Er der nogen bedre undskyldning?
For alle? For nogen?
Tag den her på.
- Den stinker! - Det er bæver.
- Hvad er det? - En nordamerikansk vandrotte.
Hvad er meningen med dette?
Hvad skal vi lave...
...du og jeg...
...efter vi har poseret...
...og danset?
Vi er Amsterdams soldater
Hun var gift med en soldat før.
Alle de tricks, som han lærte hende, øvede hun på mig.
Min bror er soldat og trompeter
Og min mand er hornblæser.
Hver nat gemte jeg min pik, mit hoved, mig selv, i hende.
Var min pik ikke i hendes fisse, så var den i hendes røv eller mund.
Og hvis ikke det, så var den i hendes hånd.
Jeg adspredte mig selv i timevis...
...hver nat...
...for at undgå...
...at tænke på, at jeg savner dig, Saskia.
Jeg var besat af Geertjes krop.
Jeg ville male mig selv som synder.
Jeg var i en anden beruset, uanstændig og klistret verden.
Lig stille.
Rør dig ikke.
Lig stille!
- Jeg giver dig tegningen. - Hvorfor vil du gøre det?
For selve glæden ved at tegne.
Glæden ved at se dig -
- så smukt ydmyget -
- og for glæden ved at kunne ydmyge dig -
- og at du tillader det.
For glæden -
- ved at bekende -
- min synd.
Det er helt sikkert -
- en del af det, vi laver sammen.
Herre, tjener.
- Jeg passer Titus. - Ja, det gør du!
Geertje!
Lad mig se!
Jeg kan ikke, selvfølgelig -
- lade nogen anden misunde min nydelse.
En tom seng?
Pigebarnet Marieke skal snart føde.
Hvem er det?
- Hun er vanæret. - Hendes ansigt er vansiret.
Nogen gjorde virkelig alt for at ødelægge hendes skønhed.
Hun havde sådan et sødt ansigt.
Hun har stadig en fin krop.
Så er hun et godt valg for mig.
En, der er så forfordelt vil gøre sit yderste for at behage.
Det ville jeg sætte pris på.
Vil du være med? Halv pris, dobbelt nydelse.
Hun er Kemps datter.
Et separat rum til tre, så...
...frøken Rombout Kemp.
De må ikke kalde mig det.
En til dig...
Til de stakkels børn, der er mindre heldige end dig, Marita.
En til min ven...
...og en til mig.
Ingen lus, hunde -
- fladlus eller vindueskiggere.
Spejle, varmt vand -
- rene lagener, hårbånd.
Remme, et håndklæde -
- en kam, en ragekniv -
- en kniv.
Stearinlys.
En saks.
ØI, sprit og...
...en Bibel.
Jeg var en soldats datter og en soldats hustru.
Jeg er opvokset med soldater.
Du får mig til at tro det værste om din mand og din far.
Det værste, du kan tænke dig -
- er nok det mindste...
...som de tvang mig til.
Og i dine fantasier...
...har du glemt min bror...
...og min svoger.
Da de hørte, at jeg ikke kunne få børn -
- voksede deres lyst.
For nu frygtede de ikke, at deres udskejelser blev opdaget.
Jeg kan lugte havet.
Kan du fornemme lugten af mit skib? "Blylod."
En dum investering. Din mor kunne have givet mig råd.
Marieke.
Hvor er dine børn?
Jeg bor hos Rombout nu.
Hvad?
Jeg er hans køkkenpige.
Jeg kom tilbage til stedet, hvor jeg var lykkelig.
Jeg kommer op her om natten, når han er færdig med mig.
Vi fik et barn.
Det havde ingen ben.
Min fars barn.
Og det døde!
Kom her, lille ven.
Livet er hårdt.
Uretfærdigt.
Ufuldkomment.
Brutalt.
Svigefuldt...
...og uudholdeligt.
Der findes ingen retfærdighed...
...og der vil aldrig findes nogen.
Jeg så tre skibe sejle forbi
Klokken halv fire om morgenen
Jeg kan lide maleriet. Jeg bruger Saskias øreringe, når jeg går herop.
Jeg vil se mig selv igen, selv om Rombout siger, at jeg ikke burde.
Han siger, at det er et ondskabsfuldt maleri.
Det synes jeg ikke.
Jeg var meget lykkelig her.
Herregud, Marieke! Marieke, nej!
Det er nok!
Du har forandret dig.
Intens adspredelse er trættende. Jeg er træt af at være dit offer.
Du nyder, at jeg er endt med næsen i dit lort.
- Du kunne lide det engang. - Du har ret!
Det passede til mit selvbillede. Jeg gav dig formuer i smykker -
- pelse, porcelæn -
- og du spillede en erfaren hore, der fortjente det.
Jeg betalte mere, så du ville turde det. Men snart...
...slap nyhederne op. Du havde udtømt dit repertoire.
Du ville bare have mere. Du blev for triumferende!
Titus går rundt med lort mellem benene og sår i mundvigene!
Han har lopper, og hans lort er fuld af orm!
Sådan er det. Du er en hore.
Du er en tøjte.
Jeg så dig foran spejlet med Saskias halskæder på.
Du gav mig dem!
Hun kan ikke bruge dem. Hun er død!
Død og begravet!
Maleriet blev bestilt af Hasselburg og Egremont.
De bad Visschery og Kemp ordne det. De gik til mig.
Da det var godt i gang, kom de andre soldater til.
Her er resten af pengene. Jeg kom for at aflevere dem.
Så kom Banning Cocq ind i billedet.
De ville møde Stuart-slægten og ordne pantsætningen -
- af de engelske kronjuveler. Derfor skulle de anføre musketererne -
- når englænderne kom til Amsterdam. Hasselburg måtte væk.
Og med ham hans trofaste Egremont.
Man diskuterede at flytte dem til Utrecht -
- da Cocq, Floris og Clement foreslog en voldsommere plan.
De foreslog at iscenesætte -
- det, de kaldte "en militær ulykke".
Kemp fandt den uskyldige morder på sit børnehjem.
Han afpressede den letpåvirkelige Horatio -
- med beskyldninger om ulovlig sex med dig -
- og han spolerede din drøm om at tage til Amerika.
Da du ikke tiede stille som en god pige -
- så spolerede han din skønhed.
En afskyelig dåd, som han aldrig vil få tilgivelse for.
De Roy opdagede, at de ville fjerne Hassselburg med vold -
- og han meddelte mig det.
Han mente, at operationen savnede elegance og finesse.
Han var utilfreds. Det var unødigt, og han diskuterede det med mig.
Det stødte hans sans for retfærdighed, men frem for alt -
- hans æstetiske sans.
Jeg truede med, at jeg ville advare dig mod at lave maleriet.
For at du fik beskeden, overtalte jeg De Roy -
- til at advare dig, for jeg vidste, at du ikke ville høre på mig.
Jeg var dum nok til at fortælle min ven Broest, hvad der trykkede mig.
Floris og Clement overhørte os og informerede de andre.
Jeg var besudlet og indblandet.
Titia, gå ud betal de ægte kreditorer, der venter udenfor.
Her er deres navne. Sørg for, at de underskriver.
Hvis de ikke vil eller kan det, så møder jeg dem i morgen.
De ønskede kontinuitet, solidaritet og en smertefri magtovertagelse -
- som om intet var sket, og intet var forandret -
- derfor holdt de på dig.
Men så startede du en efterforskning på egen hånd -
- og i din arrogance traf du en dumdristig beslutning om -
- at male din anklage i opgaven, som de betalte for.
Til hvilken nytte?
De har planer om at knuse dig. Og de vil gøre alt -
- for også at gøre mig tavs.
Det er en trist redelighed.
Marita, du ryster.
De skar mig.
Jeg er ikke kvinde, og de skar mig, så jeg ville bløde.
Og nu da jeg er kvinde, skaffer de kunder, som jeg skal gå med.
Hvad kan jeg stille op, hvis jeg ikke vil?
Med mit ansigt og min slægts- historie får jeg aldrig en mand.
- Kemp smed mig ud fra hjemmet. - Du kan blive her.
Det kan jeg ikke.
- Egremont får dig til Amerika. - Tegn mit portræt.
Mal mit portræt og gør mig smuk igen.
- Kan De det? - Han har ikke malet efter Saskia.
Brug mig som grund til at starte. Maleriet kan erstatte mit ansigt.
Jeg har stadig en smuk krop. De har set den.
Den vil blive smukkere med alderen.
Og så vil jeg gå højere op end min mor og søster og springe!
Hvad er der galt?
Du arbejder ikke.
Jeg vil fortælle en hemmelighed, som du ikke må røbe for nogen.
Jeg er skeløjet.
Det her er mit gode øje -
- og det her er mit skelende øje.
Røber du det, så er jeg færdig.
Hvem ville hyre en skeløjet kunstner?
Jeg betror dig min største hemmelighed.
Men nu forstår jeg, hvad det hele betyder.
Mit øje skelede aldrig.
Dette øje...
...ventede bare.
Det ventede næsten 30 år på at se dig.
Og efter at have ventet så længe og tålmodigt -
- indser jeg, at det er det bedste af mine to øjne.
Dette øje har ventet på at se et mirakel...
...og miraklet...
...er dig.
Og nu vil dette øje...
...se alt af dig.
Det er Hendrickje og jeg. Er hun ikke bedårende?
20 år yngre end mig.
Der er intet værre fjols end et gammelt fjols.
Hvad kan jeg ellers sige?
Hvordan gik det til? Det skete -
- da en musket eksploderede, og hun slikkede krudtet af mit øje.
Nej, sådan var det ikke.
Jeg var 13 år gammel.
Det skete, da jeg stoppede Willem, der gramsede på hende i mørket.
Nej, sådan var det ikke. Jeg var 15.
Det skete, da jeg iagttog natten på taget -
- og ventede på, at englen Gabriel ville ankomme fra Leiden.
Hendrickje kom og ledte efter mig med et lys i hånden.
Lyset oplyser dit ansigt bedre end en engel -
- håber på at blive oplyst i al sin uskyld og ære.
Og så blev jeg forelsket.
Jeg var gammel nok til at vide det -
- selv om det ikke helt skete sådan, men det må være nok.
De skuffer mig, Rembrandt. Jeg forventede mere af Dem -
- noget mere intelligent, noget listigere -
- mindre lokalt, mere universelt, mere holdbart så at sige.
Stadig en kritisk overløber, De Roy.
Hvorfor advarede De mig ikke om alle disse fælder?
Jeg er en teaterentusiast, og jeg ved, at De også er det.
Jeg nyder konspirationer, mysterier, gådefulde figurer -
- forviklinger, metaforer -
- mulige eventualiteter og tolkninger af samme hændelse.
Jeg mangler en talentfuld mand, der kan forbinde det -
- og præsentere det med lethed og ironi -
- og en vis fornemmelse for visuelle skuer.
Rembrandt, De gik efter ægthed. Men nu ved vi, at det er umuligt.
De har stoppet et udstyrsstykke midt under forestillingen.
Vi vidste, at de bad om kostumer, men De opmuntrede dem -
- så vi alle ville vide, at vi befandt os på teateret.
Og på teateret er alt muligt. Selv at dø af kærlighed.
Hvis De tænker efter en stund...
...var traditionen med militære malerier, som De brød -
- en ligefrem og ærlig tradition, hvor deltagerne kan sige:
"Vi bliver portrætteret. Vi ved, at vi bliver betragtet" -
- "og vi ser jer ind i øjnene som et bevis på det."
"Vi er ikke ægte. Vi er i et maleri." Det var det, de ønskede.
De har ødelagt det for dem, Rembrandt.
De ville fremstille dem virkelige, men det ønskede de slet ikke.
I Deres maleri fik De dem til at lave virkelige ting:
Lade musketter, give ordrer, slå på tromme, løbe og gø.
Men de ville bare betragtes.
Her står jeg i en pragtfuld uniform som medlem af denne vigtige klub.
Jeg ser på Dem, De på mig og vice versa.
Men De foregav, at dem på maleriet ikke blev betragtet.
Hvad er definitionen på en skuespiller? En, der trænes -
- til at optræde, som om ingen anden ser på.
Så alle i Deres maleri er skuespillere...
...og ikke virkelige, men De får dem til at lave virkelige ting.
Men samtidig vidste De meget vel, hvad De gjorde -
- med Deres eget lille portræt. De vidste, at De blev observeret.
De betragter os, inden for den gamle tradition for malerier -
- med prisværdig selvbevidsthed.
De indtager en konservativ stilling og ansvar i et moderne værk -
- der forsøger at fornægte den position og det ansvar.
Deres maleri, Rembrandt, er en iscenesættelse, et fupnummer -
- et bedrageri, et blændværk fuld af umulige modsigelser -
- der er uværdige for en intelligent mand.
De vidste, at De malede dem, og De vidste det også.
Men hvad anerkender De? Intet. Hvorfor foregive?
Bortset fra alle ulykkerne som beviste -
- at De ikke fuldførte den pålagte opgave -
- fremstår Deres kunstværk som uærligt, Rembrandt.
I så høj grad, at det ikke er et kunstværk.
Det er ikke et kunstværk af natur.
Det er et teaterværk!
Han er her stadig. Han er stadig iblandt os.
Han forsvinder ikke. Han har klaret alt, vi har udsat ham for.
Vi bør sikre, at han ikke kan overleve noget sted igen.
Han kan skilles fra sine venner. Lad Marita overtale ham til -
- at drikke og så gå hjem alene.
Vi hørte i går, at kongen af England har erklæret krig -
- mod sit parlament. England er i borgerkrig -
- og vi er bestemt rige mænd.
Folk kan i fremtiden hævde, at Rembrandt havde sin glanstid -
- og at kunsten fik nye luner: Gladere, dyrere, enklere.
En større selvtilfreds glæde ved en lille republiks luksus og pragt.
Rembrandt havde været for vrangvillig, kritisk, kynisk -
- og initiativrig i melodramatisk konspiratorisk tradition.
Han lærte, at teater var noget fremmed for hollændere.
Det kunne være mere engelsk. En tradition af konspiration -
- hemmelighedskræmmeri, grusomhed og hævn.
Jeg kan intet se.
Hvor er lyset?
Jeg er blind!
Luk dine øjne op, fjols!
Malet mørke.
Mil efter mil...
...af malet mørke...
...oplyst af sporadisk lys -
- hvis man er heldig.
- Stilhed. Amen. - Har du det godt?
Hendrickje, er jeg vågnet af mareridtet?
Jeg så natten.
Jeg så ind i mørket! Jeg skuede natten.
Hvad skete der?
To mænd til hest red mod mig... De galopperede mod mig.
- Vend hovedet mod lyset. - Hvilket lys?
De slog mig ned og væltede mig om på jorden.
De slog mig, prikkede mig i øjnene, klædte mig af -
- og slog mig gul og blå!
- Det går nok. Du er bare fuld. - Nej, det er jeg ikke!
Der er stadig mørkt. Er det her et mareridt?
Jeg betragtede natten. Jeg så natten.
Nu, Hendrickje, Hendrickje.
Nu, nu, nu.
Jeg våger konstant i natten. Du må ikke dø...
Se på mig! Jeg er særdeles levende -
- og et liv vokser i min mave.
Hold op med at råbe.
Hvor findes mit mørke?
Hvor findes vores mørke?
Konspiratorerne Banning Cocq vidste, at anklagen var korrekt -
- og for at skjule deres skyld, indledte de en hævnkampagne -
- der skulle knuse Rembrandts rigdom, ry og lykke -
- for at overbevise verden om, at Rembrandts berømte portræt -
- af militsen i Amsterdam kun var et uskyldigt maleri -
- af entusiastiske soldater samlet for at øve skydning.
Rembrandt...
...som den intelligente og klarsynede mand, han er...
...selv om han var møllersøn, der gemte penge som en bonde -
- prøvede at skaffe indflydelsesrige venner. Han lå med tjenestefolk -
- fordi han vidste, at han ikke kunne få jævnbyrdige kvinder.
Han vidste bedre.
Tekster: Mikael Seierup PrimeText International
Textadmin: PrimeText International www.primetext.tv